Віталій Рахманов
к. пед. н., доцент, м. Київ

Використання освітньо-інформаційного середовища
в процесі вивчення гуманітарних дисциплін

Розвиток нових технологій обробки, передачі, одержання і збереження інформації відкриває нові можливості для застосування інформаційних систем у навчально-виховному процесі ВНЗ. Це змушує науково дослідити проблему методики підготовки студентів, що спричинило появу такого поняття, як «освітньо-інформаційне середовище».
Освітньо-інформаційне середовище (ОІС) – це територіально і рівнево розподілена конструкція інформаційного простору, метою якої є створення умов, що сприяють виникненню і розвитку процесів освітньо-мережевої взаємодії між об’єктами та суб’єктами середовища, формуванню активності об’єктів навчання, спонуканню освітніх та соціальних ініціатив для зростання компетентності як суспільно і особистісно значущої цінності. 
Використання ОІС в процесі вивчення гуманітарних дисциплін змістовно, технічно і технологічно пов’язано з ресурсами інформатизаційних сфер діяльності вищого навчального закладу. В процесі підготовки студентів необхідно враховувати наявність в ОІС навчальної компоненти, яка містить уніфіковані і взаємопов’язані засоби. У зв’язку з цим створення і використання навчальної компоненти здійснюється у відповідності з комплексом вимог і рекомендацій психолого-педагогічного, методичного та технічного характеру. Основними вимогами до систем, що входять до складу середовища – є наявність методики їх використання у навчальному процесі, фільтрації інформації та обов’язкового взаємозв’язку з телекомунікаційними ресурсами інших засобів, що входять у середу.
Інформаційні ресурси, які зібрані у навчальній компоненті середовища відповідають стандартним дидактичним вимогам, що висуваються до підручників, навчально-методичних посібників. З дидактичними вимогами до інформаційних ресурсів навчальної компоненти середовища тісно пов’язані методичні вимоги, які передбачають врахування реалізації сучасних методів навчання. Ергономічні вимоги до ресурсів навчальної компоненти ОІС будуються з урахуванням рівня підготовки студентів, що забезпечуються підвищення ступеня мотивації до навчання, встановлення вимог до навчальної інформації та режиму роботи комп’ютерних програм.
Під час реалізації комп’ютерних програми з’ясувалося, що підвищення успішності залежить від двох потенційно результативних аспектів інноваційно-освітніх технологій. По-перше, інтеграція ОІС, яка сприяє набуттю досвіду та оптимізації процесу підготовки. По-друге, опанування ОІС стане корисним у майбутній діяльності для підтримання високої конкурентоспроможності на динамічному ринку праці.