МІНІСТЕРСТВО ОСВІТИ І НАУКИ УКРАЇНИ
НАЦІОНАЛЬНИЙ АВІАЦІЙНИЙ УНІВЕРСИТЕТ

ХОМЕНКО-СЕМЕНОВА ЛЕСЯ ОЛЕКСІЇВНА

УДК 378.147:364.442.2 –
057.87:004 (043.3)

ФОРМУВАННЯ ГОТОВНОСТІ МАЙБУТНІХ СОЦІАЛЬНИХ ПРАЦІВНИКІВ ДО ВИКОРИСТАННЯ ІНТЕРАКТИВНИХ ТЕХНОЛОГІЙ
 У ПРОФЕСІЙНІЙ ДІЯЛЬНОСТІ

13.00.04 – теорія і методика професійноїосвіти

Автореферат
 дисертації на здобуття наукового ступеня
кандидата педагогічних наук

Київ – 2015

Дисертацією є рукопис.
Роботу виконано у Національному авіаційному університеті. Міністерство освіти і науки України.

Науковий керівник – 
	доктор педагогічних наук, професор
Булгакова Наталія Борисівна, 
Національний авіаційний університет,
професор кафедри педагогіки та психології професійної освіти
	
Офіційні опоненти:	доктор педагогічних наук, професор
Карпенко Олена Георгіївна, 
Інститут соціальної роботи та управління Національного педагогічного університету імені М. П. Драгоманова, завідувач кафедри теорії та технології соціальної роботи
	
	кандидат педагогічних наук
Лапа Оксана Вікторівна,
Національний університет біоресурсів і природокористування України, старший викладач кафедри соціальної педагогіки та інформаційних технологій в освіті	

Захист відбудеться 12 березня 2015 р. о 14:00 годині на засіданні спеціалізованої вченої ради К 26.062.15 у Національному авіаційному університеті за адресою: 03058, м. Київ, пр. Космонавта Комарова, 1, ауд. 1.209

З дисертацією можна ознайомитися в бібліотеці Національного авіаційного університету (03058, м. Київ, пр. Космонавта Комарова, 1).

Автореферат розісланий 12 лютого 2015 р. 

Учений секретар
спеціалізованої вченої ради          	        			 Н. В. Ладогубець

ЗАГАЛЬНА ХАРАКТЕРИСТИКА РОБОТИ

Актуальність дослідження. В умовах динамічних трансформацій в соціальній, політичній, економічній і духовній сферах суспільного життя України основним завданням є підготовка ініціативних, всебічно освічених фахівців, здатних до подальшого розвитку і самонавчання, духовного і професійного вдосконалення та до конкурування на світовому ринку праці. У нормативних документах держави „Про Національну стратегію розвитку освіти в Україні на період до 2021 р.” та Законі України „Про вищу освіту” визначено, що головна увага професійної освіти має бути зосереджена на підготовці фахівців нового покоління – творчо мислячих, високо освічених, здатних на наукових засадах виконувати професійну діяльність.
Стрімкий розвиток сучасних освітніх технологій реформування системи освіти України, її удосконалення й підвищення рівня якості є найважливішим соціокультурним завданням, вирішення якого значною мірою зумовлено потребами формування умов для індивідуального розвитку людини, її соціалізації та самореалізації у сучасному інформаційному середовищі. Одним із напрямків вирішення цих питань стає підготовка фахівця нового типу, який поєднує високий професіоналізм, культуру, толерантність, психологічну гнучкість. Саме професійна компетентність майбутнього соціального працівника обумовлює успішність його професійної діяльності та є показником професійної зрілості й активності. 
Майбутній соціальний працівник має комплексно володіти професійними знаннями, вміннями й навичками застосовувати творчий підхід до вирішення фахових завдань у процесі міжособистісної взаємодії з різними категоріями клієнтів, що є показником його готовності до соціальної роботи. Актуальною стає професійна підготовка майбутнього соціального працівника, який не лише володіє отриманими теоретичними знаннями та вміннями, а й здатен самостійно, свідомо реалізовувати їх у майбутній практичній діяльності.
Аналіз наукової літератури з проблем формування розвитку людини, її соціалізації, самореалізації показав, що пріоритетним напрямком професійної підготовки майбутніх соціальних працівників залишається  підготовка фахівців нової генерації, здатних застосовувати найновіші досягнення педагогічної теорії та практики у процесі творчої самореалізації.
Різні аспекти підвищення ефективності професійної підготовки майбутніх фахівців соціальної роботи свідчать, що дослідженню цих питань приділяли значну увагу такі науковці, як: Л. Віннікова, Н. Гайдук, Д. Годлевська,О. Загайко, А. Кулікова, О. Карпенко, О. Лапа, Г. Лещук, І. Мельничук, О. Ольхович, А. Панова, О. Пічкар, Н. Собчак, В. Тименко, О. Урсол та ін. Наукове осмислення педагогічного досвіду підготовки фахівців соціальної роботи доводить, що методика навчання соціальних працівників ґрунтується на досвіді, усталених традиціях і має певну специфіку для кожної країни. Особливості навчання студентів цього профілю висвітлювалися в публікаціях закордонних авторів (Л. Гуслякова, М. Доуел, Т. Кашпірева, Р. Корнюшина, В. Курбатов, Ф. Парслоу, Ш. Рамон, С. Тетерський, Є. Холостова та ін.) і в працях вітчизняних науковців – В. Андрущенка, С. Архипової, В. Беха, А. Горілого, І. Звєрєвої, А. Капської, І. Козубовської, В. Кременя, М. Лукашевича, В. Поліщук, В. Полтавця, Т. Семигіної, Ю. Швалба та ін. Актуальність теми підтверджується наявністю досліджень теоретичних основ інноватизації освітнього середовища у вищих навчальних закладах (І. Богданова, А. Вербицький, П. Вишневський, І. Дичківська, М. Кларін, М. Лузіна, А. Нісімчук  та ін.).
На особливу увагу заслуговують дослідження ефективності професійної підготовки, яка спрямована на формування індивідуального стилю професійної діяльності майбутніх фахівців і акцентує увагу на застосуванні в процесі підготовки фахівців соціальної роботи інтерактивних технологій (технологій співпраці), що ґрунтуються на активній суб’єкт-суб’єктній взаємодії учасників освітнього процесу (Л. Ампілогова, Л. Артемова, С. Кашлєв О. Комар, І. Куліш, О. Пометун, Л. Пироженко, М. Скрипник, В. Трайнєв та ін.). Проте у наукових публікаціях розкриваються тільки окремі аспекти застосування інтерактивних технологій у вищих навчальних закладах (Ю. Ємельянов, Л. Ізотова, Ю. Швалб та ін.) і в підготовці соціальних працівників (О. Карпенко, І. Мельничук, Т. Сила, Н. Кабаченко, О. Урсол та ін.).
Соціальна значущість підвищення ефективності професійної підготовки майбутніх соціальних працівників в сучасних умовах, недостатнє теоретичне і практичне опрацювання проблеми формування готовності майбутніх соціальних працівників до використання інтерактивних технологій у професійній діяльності зумовлена наявними суперечностями між:
– пріоритетом упровадження новітніх інноваційних технологій до професійного навчання студентів та домінуванням традиційних методів навчання;
– потребою вдосконалення та посилення самостійної роботи студентів з креативним підходом до вирішення фахових завдань та недостатнім рівнем практичних умінь майбутніх соціальних працівників виконувати професійні функції у нестандартних ситуаціях соціальної роботи;
– можливостями вдосконалення організації застосування інтерактивних технологій у процесі розвитку творчих здібностей студентів та реальною практикою їх застосування у навчальному процесі при підготовці майбутніх соціальних працівників.
Актуальність проблеми, її практична значущість, об’єктивні потреби удосконалення технології професійної підготовки майбутніх соціальних працівників та виявлені суперечності зумовили вибір теми дисертаційного дослідження „Формування готовності майбутніх соціальних працівників до використання інтерактивних технологій у професійній діяльності”.
Зв'язок роботи з науковими програмами, планами, темами. 
Дисертаційна робота виконана відповідно до плану науково-дослідної роботи кафедри педагогіки та психології професійної освіти Гуманітарного інституту Національного авіаційного університету „Інноваційні технології оцінювання успішності виконавських умінь студентів” (№ 72 А/12.02.02 на 2010-2012 р.) та „Психолого-педагогічні умови реалізації компетентнісної парадигми освіти у ВТНЗ” (№ 24/12.02.02 на 2012-2014р). Тему дисертації затверджено рішенням Вченої ради Гуманітарного інституту Національного авіаційного університету (протокол № 3 від 21 листопада 2011 р.) та узгоджено Міжвідомчою радою з координації наукових досліджень з педагогічних і психологічних наук в Україні Національної академії педагогічних наук  України (протокол № 10 від 21 грудня 2011 р.).
Мета дослідження полягає у теоретичному обґрунтуванні організаційно-педагогічних умов формування готовності майбутніх соціальних працівників до використання інтерактивних технологій у процесі фахової підготовки та експериментальній перевірці методики їх реалізації. 
Відповідно до мети дослідження визначені задачі дослідження:
	- проаналізувати ступінь розробленості проблеми формування готовності майбутніх соціальних працівників до використання інтерактивних технологій у професійній діяльності; з’ясувати особливості соціальної роботи майбутніх фахівців;
- розкрити поняттєво-категоріальний апарат дослідження, структуру готовності майбутніх соціальних працівників до використання інтерактивних технологій у професійній діяльності та науково обґрунтувати сутність поняття „готовність майбутніх соціальних працівників до використання інтерактивних технологій у професійній діяльності”;
- виявити, обґрунтувати організаційно-педагогічні умови та розробити структурно-функціональну модель формування готовності майбутніх соціальних працівників до використання інтерактивних технологій у професійній діяльності;
- визначити критерії, показники та рівні сформованості готовності майбутніх соціальних працівників до використання інтерактивних технологій у професійній діяльності;
- експериментально перевірити в процесі навчання ефективність удосконаленої методики формування готовності майбутніх соціальних працівників до використання інтерактивних технологій.
Об’єкт дослідження – процес підготовки майбутніх соціальних працівників у вищих навчальних закладах.
Предмет дослідження – зміст, форми та методи формування готовності майбутніх соціальних працівників до використання інтерактивних технологій у професійній діяльності.
Методи дослідження. Для вирішення поставлених завдань використано комплекс методів дослідження, а саме:
- теоретичний та емпіричний аналіз, синтез, порівняння, узагальнення – для вивчення наукових джерел, матеріалів теоретичних досліджень, сучасних педагогічних концепцій, нормативно-законодавчої бази із метою ознайомлення з вітчизняним досвідом професійної підготовки майбутніх соціальних працівників, розгляду та зіставлення різних поглядів вчених на проблему, що вивчається, визначення напрямів дослідження;
- контент-аналіз – для уточнення й конкретизації понятеєво-категоріального апарату щодо формування готовності майбутніх соціальних працівників до використання інтерактивних технологій у професійній діяльності;
- моделювання – для розробки структурно-функціональної моделі формування готовності майбутніх соціальних працівників до використання інтерактивних технологій у професійній діяльності;
- класифікація та систематизація – для визначення структури, критеріїв, показників та рівнів сформованості готовності майбутніх соціальних працівників до використання інтерактивних технологій;
- анкетування, спостереження, бесіди, опитування, тестування – для визначення факторів та умов педагогічної взаємодії у вищих навчальних закладах, визначення рівня сформованості готовності майбутніх соціальних працівників до використання інтерактивних технологій;
- педагогічний експеримент – для дослідно-експеріментальної перевірки ефективності впровадження в практику підготовки соціальних працівників виявлених організаційно-педагогічних умов;
- методи математичної статистики – для визначення достовірності  отриманих результатів дослідження (критерій χ 2 Пірсона).
Наукова новизна дослідження полягає в тому, що вперше:
	- виявлено, обґрунтовано та експериментально перевірено організаційно-педагогічні умови, що забезпечують формування готовності майбутніх соціальних працівників до використання інтерактивних технологій у професійній діяльності, а саме:   1) спрямованість в організації та реалізації аудиторної роботи на позитивно-ціннісне ставлення майбутніх соціальних працівників до проблеми формування професіоналізму; 2) дотримання дидактичних та методичних принципів підготовки майбутніх фахівців в процесі застосування традиційних і сучасних інтерактивних технологій навчання; 3) організація предметно-практичної позааудиторної самостійної роботи студентів в інтегративно-діяльнісному освітньому середовищі;
          - теоретично обґрунтовано сутність поняття „готовність майбутніх соціальних працівників до використання інтерактивних технологій у професійній діяльності”;
	- розроблено структурно-функціональну модель формування готовності майбутніх соціальних працівників до використання інтерактивних технологій у професійній діяльності в процесі вивчення фахових дисциплін, складниками якої є цільовий, процесуально-змістовий і результативно-оцінний блоки;
          - удосконалено методику формування готовності майбутніх соціальних працівників до використання інтерактивних технологій у процесі аудиторної та позааудиторної роботи студентів;
	- визначено критерії (мотиваційний, комунікативний, когнітивний, діяльнісний), показники та рівні (креативний, продуктивний, репродуктивний) сформованості готовності майбутніх соціальних працівників до використання інтерактивних технологій у професійній діяльності;
	подальшого розвитку набули практичні положення професійної підготовки майбутніх соціальних працівників у процесі навчання, основним завданням якого є формування інтегративної готовності фахівців до професійно-комунікативної діяльності.
Практичне значення дослідження полягає у  розробленні та впровадженні у навчально-виховний процес: навчальної і робочої навчальної програми з дисципліни „Методи і технології соціальної роботи”; дидактичних матеріалів, що містять завдання і вправи для аудиторної та позааудиторної роботи; авторського спецкурсу для студентів напряму підготовки 6.130102 Соціальна робота – „Методи і технології соціальної роботи”; методичних рекомендацій для викладачів щодо використання інтерактивних технологій у процесі навчання майбутніх соціальних працівників.
Результати  дослідження впроваджено у навчальний процес Національного авіаційного університету, м. Київ (довідка № 12/2989 від 13 листопада 2014 р.), Черкаського національного університету імені Б. Хмельницького (довідка № 479/03 від 13 листопада 2014 р.), Чернігівського  національного  технологічного університету (довідка № 227/14 від 29 вересня 2014 р.); у матеріалах науково-практичних конференцій.
Апробація результатів дослідження. 
Основні положення та результати дисертаційної роботи обговорювалися на засіданнях кафедри педагогіки та психології професійної освіти Гуманітарного інституту Національного авіаційного університету (НАУ) та доповідались на наукових конференціях різного рівня:
міжнародних: „Інтеграція вищої школи України до європейського та світового освітнього простору” (Київ, 2012); „Актуальні проблеми вищої професійної освіти” (Київ, 2013); „Актуальні проблеми вищої професійної освіти” (Київ, 2014); „Вища освіта України у контексті інтеграції до європейського освітнього простору” (Київ, 2014), „Політ. Сучасні проблеми науки” (Київ, 2014); „Дилеми соціальної освіти. Що сьогодні і що потім?” (Ченстохов, Польща, 2014);
всеукраїнських: „Актуальні проблеми вищої професійної освіти” (Київ, 2011); „Актуальні проблеми вищої професійної освіти” (Київ, 2012).
Публікації. Основні теоретичні положення і результати дослідження відображені в 15 працях, з них 7 – у провідних фахових виданнях, затверджених ДАК України, 2 – у закордонних наукових виданнях, 6 – у збірниках матеріалів конференцій.
Структура та обсяг дисертації. Дисертація складається зі вступу, трьох розділів, висновків до кожного розділу, загальних висновків, списку використаних джерел, додатків. Загальний обсяг роботи становить 250 сторінок, з них 173 сторінки основного тексту. Робота містить 12 рисунків, 24 таблиці та 15 додатків. Список використаних джерел нараховує 295 найменувань (з них 10 – англійською мовою).

ОСНОВНИЙ ЗМІСТ РОБОТИ

У вступі обґрунтовано актуальність і доцільність вибору теми дослідження; визначено мету, завдання, об’єкт і предмет дослідження та описано його методи; розкрито наукову новизну та практичне значення одержаних результатів; наведено дані про їх апробацію та впровадження у навчально-виховний процес; описано обсяг і структуру дисертації.
	У першому розділі – „Теоретико-методичні аспекти формування готовності майбутніх соціальних працівників до використання інтерактивних технологій у професійній діяльності” – здійснено аналіз вітчизняної та зарубіжної психолого-педагогічної літератури, конкретизовано термінологічний апарат та особливості підготовки соціальних працівників у сучасних умовах; визначено структуру готовності майбутніх соціальних працівників до використання інтерактивних технологій у професійній діяльності. 
	З’ясовано, що динамічні зміни в суспільстві зумовлюють виникнення нових різновидів професійної діяльності, які спрямовуються на обслуговування певних життєвих сфер людини. Це група „соціономічних професій”, до яких належить і соціальна робота, що утвердилася в країнах Західної Європи понад сто років тому, а в Україні отримала визнання як фах лише на початку 90-х років ХХ століття. Підкреслено, що міждисциплінарні дослідження різних аспектів допомоги людям створюють фундамент науки – теорії соціальної роботи, або соціономії, „предметом якої є професійна допомога людям, які її потребують”. Відтак трансформації, що відбуваються у сфері освіти на сучасному етапі розвитку суспільства, зумовлені вимогами й потребами соціуму стосовно професійної підготовки фахівців, покликаних працювати в соціальній сфері. Аналіз літератури показав, що ефективність досягнення мети у професійній діяльності соціального працівника потребує, насамперед, розвитку особистості самого соціального працівника. Зважаючи на те, що соціальний працівник за характером своєї функціональної діяльності контактує і взаємодіє з різними людьми, зайнятий вирішенням різних проблем окремих людей, об’єднань, громад, різновікових соціальних груп. Світогляд, рівень освіти, досвід, переконання, духовні цінності й орієнтири, фізичне здоров’я, життєвий стиль та інші чинники є вирішальними під час підготовки майбутніх соціальних працівників. Сьогодні фундаментальні цінності професії соціального працівника, визнані у світовому співтоваристві, визначають самоцінність, гідність і унікальність всіх людей, їх прав і можливостей. Процес становлення соціального працівника як професіонала в різних аспектах розкрито у наукових дослідженнях і монографіях багатьох вітчизняних (В. Бочарова,                 Д. Годлевська, А. Капська, О. Карпенко, Н. Клименко, В. Курбатова, А. Ляшенко,   П. Павленко, О. Песоцька, В. Поліщук, Л. Прудка, В. Сластьонін, В. Тименко,         С. Харченко, Н. Шмельова та ін.) та закордонних вчених (Л. Гуслякова, М. Доуел, В. Курбатов, Ф. Парслоу, Ш. Рамон, С. Тетерський, Є. Холостова та ін.).
Водночас зростання вимог до професійної підготовки соціального працівника вимагає якісно нових теоретичних та методичних підходів до підвищення ефективності підготовки, які дозволять студенту в умовах вищого навчального закладу не тільки опанувати основи фахових дисциплін, сформувати професійні вміння та навички, а й використовувати нові педагогічні досягнення, інноваційні технології, успішне оволодіння якими дає змогу майбутнім соціальним працівникам органічно включитися у професійну діяльність і відразу розпочати практичне застосування інновацій. Ґрунтовний наліз  дослідження теоретичних аспектів педагогічних технологій інтерактивного навчання та шляхів їх практичного впровадження (Л. Ампілогова, І. Войтова, Л. Годкевич, І. Ігошина, Л. Пироженко, М. Кларін, Є. Козіна, Н. Коломієць, О. Комар, Л. Павлова, О. Пометун, В. Скрипник, U. Staudinger & P. Baltesта ін.) засвідчив розмаїття трактувань понять „інтерактивне навчання” та „інтерактивні технології”, що свідчить про складність зазначених наукових феноменів. Так, інтерактивне навчання розглядається як спеціальна форма організації пізнавальної діяльності, яка має конкретну, передбачувану мету – створити комфортні умови навчання, а інтерактивні технології тлумачаться як сукупність форм, засобів і методів, які сприяють ефективності навчального процесу, мотивації студентів до навчання, саморозвитку, дозволяють відтворювати фахові ситуації, взаємини, „занурювати” студентів під час навчання в активне контрольоване діяльнісне середовище, де вони проявляють свою сутність, самостійність і можуть взаємодіяти з іншими.
У контексті нової освітньої парадигми проблема формування готовності до використання інтерактивних технологій у професійній діяльності постає актуальною задачею підготовки майбутніх соціальних працівників, де готовність до професійної діяльності розглядається як найважливіша базова умова становлення професіоналізму майбутнього фахівця, майстерності, здатності до продуктивної, творчої діяльності та адаптованості до нових непередбачуваних ситуацій. Сучасна психолого-педагогічна література містить значну кількість думок стосовно сутності поняття „готовності до професійної діяльності”. Так, у наукових дослідженнях       І. Зверєвої, А. Капської, О. Карпенко, В. Тименка, С. Харченкo це поняття розглядається як складне особистісне утворення, багатопланова і багаторівнева система якостей, властивостей і станів, які у своїй сукупності дозволяють певному суб'єкту успішно здійснювати діяльність.
Проведений аналіз наукових праць щодо визначення поняття „готовність до професійної діяльності” дозволив визначити сутність базового поняття дослідження „готовність майбутніх соціальних працівників до використання інтерактивних технологій у професійній діяльності” та узагальнити дефініцію як інтегральну особистісну характеристику майбутнього соціального працівника, що має системну організацію, багаторівневу структуру та пов’язана з його здатністю продуктивно використовувати можливості інтерактивних технологій при вирішенні складних професійних завдань, удосконалювати свій досвід у їх використанні й розширювати його межі.
	Аналіз особливостей і функцій професійної діяльності майбутніх соціальних працівників, зафіксованих у Державному галузевому освітньому стандарті спеціальності “Соціальна робота”, дозволив визначити необхідні знання та уміння для реалізації даних функцій з урахуванням використання інтерактивних технологій. Разом із тим результати сучасного стану професійної підготовки соціальних працівників свідчать, що методичні підходи до формування готовності майбутніх фахівців потребують удосконалення з урахуванням сучасних вимог.
	Враховуючи результати досліджень науковців (В. Андрущенко, І. Грига,              Н. Кабаченко, А. Капська, О. Карпенко, О. Комар, А.Кравченко, І. Мельничук,          В. Курбатова, М. Лукашевич, І. Мигович, Т. Семигіна, М. Фірсов, Є. Холостова та ін.) щодо особливостей професійної підготовки майбутніх соціальних працівників, компонентів їх готовності до професійної діяльності та структури їх професійної діяльності, визначено структуру готовності майбутніх соціальних працівників до використання інтерактивних технологій у професійній діяльності, що включає: мотиваційно-ціннісний компонент як розуміння студентом соціальної та професійної значущості професійної підготовки, сенсу оволодіння інтерактивними технологіями як умови підвищення результативності своєї майбутньої професійної діяльності; комунікативний компонент як здатність сучасного соціального працівника здійснювати управлінську, організаційну, комунікативну, виробничо-технологічну, проектну діяльності, оскільки ці види діяльності здійснюються у безпосередньому контакті з людьми; когнітивний компонент як здатність використовувати інтерактивні технології у професійній діяльності на засадах співпраці, ґрунтуючись на теоретичних, методичних та практичних знаннях; особистісно-діяльнісний компонент як здатність особистості орієнтуватися в інформаційному просторі, володіти та оперувати інтерактивними технологіями відповідно до професійних, особистісних, суспільних та інших потреб; рефлексивний компонент як здатність адекватно оцінювати свої мотиви, інтереси, ціннісні орієнтації потреби оволодіння інтерактивними технологіями, своєї підготовленості до їх використання.
Вивчення особливостей професійної підготовки соціальних працівників, отримані дані констатувального експерименту щодо виявлення знань та вмінь студентів до застосування інтерактивних технологій, дали змогу висунути гіпотезу: процес формування готовності майбутніх соціальних працівників до використання інтерактивних технологій у професійній діяльності може значно підвищитись при впровадженні наступних організаційно-педагогічних умов: 1) спрямованості в організації та реалізації аудиторної роботи на позитивно-ціннісне ставлення майбутніх соціальних працівників до проблеми формування професіоналізму;          2) дотримання дидактичних та методичних принципів підготовки майбутніх фахівців у процесі застосування традиційних і сучасних інтерактивних технологій навчання; 3) організації предметно-практичної позааудиторної самостійної роботи студентів в інтегративно-діяльнісному освітньому середовищі.
У другому розділі – „Організаційно-педагогічні умови формування готовності майбутніх соціальних працівників до використання інтерактивних технологій у професійній діяльності”– розкрито теоретичні аспекти та обґрунтовано організаційно-педагогічні умови під час вивчення фахових дисциплін з використанням компетентнісного, системного, контекстного та особистісно-діяльнісного підходів; удосконалено методику формування готовності майбутніх соціальних працівників до використання інтерактивних технологій у професійній діяльності та розроблено структурно-функціональну модель; визначено критерії, показники й охарактеризовано рівні сформованості даної готовності.
Процес формування готовності майбутніх соціальних працівників до використання інтерактивних технологій у професійній діяльності передбачав удосконалення методики в процесі вивчення фахових дисциплін на основі впровадження виявлених організаційно-педагогічних умов.
Метою реалізації першої педагогічної умови – було фоpмування ціннісно-мотиваційної сфеpи майбутнього соціального працівника (інтеpеси, пpагнення, пеpеконання, цілі); показниками pеалізації цієї педагогічної умови було прагнення до успіху, пpихильність до моpально-етичних цінностей, мотивація до навчання. Засобами pеалізації цієї педагогічної умови були: ділові ігpи, квести, case-study, тести для усвідомлення життєвих і пpофесійних цінностей як особистісних потpеб майбутніх соціальних пpацівників. Pезультат pеалізації позитивно-ціннісного ставлення визначався за показниками креативного, продуктивного та pепpодуктивного рівнів сфоpмованості пpофесійної мотивації.
Pеалізацією дpугої педагогічної умови було фоpмування навичок професійної діяльності за допомогою спеціально оpганізованих навчальних занять. Методами та засобами, які викоpистовувалися на навчальних заняттях, поряд з традиційними, були: case-study, брейнстормінг („мозковий штурм”), інтерактивні ігри, квест та web-квест, мультимедійні технології, Інтернет (соціальні мережі).
Реалізація тpетьої педагогічної умови – проходила в процесі позааудиторної самостійної роботи при розробці студентами соціальних пpоектів, а саме – соціальної pеклами та фандрайзингу, які є дієвими засобами впливу та взаємодії соціального пpацівника з pізними категоpіями клієнтів. У пpоцесі pоботи над ствоpенням pеклами студенти набували й удосконалювали уміння та навички фоpмулювання гіпотези, завдань, постановки мети дослідження; опановували методи наукових досліджень: аналіз, синтез, поpівняння, абстpагування тощо. Такий вид самостійної діяльності дав конкретний pезультат – пpофесійне зpостання студентів, що полягало в умінні студентів поєднувати знання з pізних дисциплін, усвідомлювати важливість соціальних знань, pозвивати твоpчі здібності та фоpмувати пpофесійну відповідальність.
Визначені організаційно-педагогічні умови, удосконалена методика формування готовності майбутніх соціальних працівників до використання інтерактивних технологій у професійній діяльності, процес її реалізації в інтегративно-діяльнісному середовищі дали змогу визначити критерії (мотиваційний, комунікативний, когнітивний і діяльнісний) та показники. Зокрема, мотиваційний критерій представлено такими показниками, як прагнення до успіху, прихильність до морально-етичних цінностей, мотивація до навчання, лідерство; до показників комунікативного критерію віднесено: роботу в команді, міжособистісну взаємодію, здатність спілкуватися з клієнтами, колегами, представниками взаємодіючих організацій, тактовність та толерантність у спілкуванні; показниками когнітивного критерію є: базові загальні та професійні знання, здатність породжувати нові ідеї; для діяльнісного критерію – це здатність до застосування знань на практиці, до організації, планування, уміння застосовувати інтерактивні технології та розв’язання проблем, прийняття рішень, розроблення та управління проектами.
Відповідно до визначених критеріїв та показників встановлено рівні сформованості готовності майбутніх соціальних працівників до використання інтерактивних технологій у професійній діяльності. Так, репродуктивний рівень сформованості вказаної готовності передбачає: сформованість переважно зовнішних мотивів до використання інтерактивних технологій у професійній діяльності; загальний рівень професійної спрямованості є низьким; задоволення від навчання є переважно низьким; вид спрямованості недиференційований. Притаманний низький рівень сформованості здібностей до рефлексії, емпатії, самоуправління та креативності. У студентів спостерігається низький рівень знань інтерактивних технологій. Студенти, які мають цей рівень готовності, запозичують уже готовий матеріал (проект, презентація, соціальна реклама тощо) із мережі Інтернет або переймають в інших студентів. Продуктивний рівень характеризується достатньою сформованістю готовності, деякі мотиви мають значний прояв, а деякі є невиразними, при цьому студентам в однаковій мірі притаманні як внутрішні, так і зовнішні мотиви. Задоволеність різними аспектами навчальної діяльності загалом є достатньою. Достатнім є загальний рівень професійної спрямованості. Вид професійної спрямованості можна визначити, але його прояв є незначним. Характерний достатній рівень сформованості здібностей до рефлексії, емпатії, самоуправління та креативності. Студенти мають достатній рівень знань та умінь у використанні інтерактивних технологій, що дозволяє їх застосування у навчальній діяльності. Креативний рівень характеризується високим ступенем розвитку мотивації студентів, сформованістю мотивів до набуття умінь застосовувати інтерактивні технології, при цьому внутрішні мотиви домінують над зовнішніми. Високим є загальний рівень професійної спрямованості, задоволеність навчальною діяльністю загалом та окремими її аспектами. Студентам притаманні високі рівні сформованості здібностей до рефлексії, емпатії, самоуправління та креативності. На найвищому рівні знаходяться вміння до застосування інтерактивних технологій, що забезпечує вільне створення ефективних проектів, презентацій, соціальної реклами тощо.
За результатами дослідження розроблено структурно-функціональну модель формування готовності майбутніх соціальних працівників до використання інтерактивних технологій у професійній діяльності (рис. 1), що складається з наступних структурних блоків:
- цільового (формування готовності майбутніх соціальних працівників до використання інтерактивних технологій у професійній діяльності; Державний галузевий стандарт спеціальності «Соціальна робота», Закон України „Про вищу освіту”, ОКХ, ОПП;
- процесуально-змістового (удосконалена методика формування готовності майбутніх соціальних працівників до використання інтерактивних технологій у професійній діяльності на основі впровадження організаційно-педагогічних умов, що сприяють формуванню готовності майбутніх соціальних працівників до використання інтерактивних технологій у професійній діяльності; інтерактивні технології, які є сукупністю форм (лекція-візуалізація, проблемна лекція, комбінована лекція, наукова онлайн-конференція, творчі вечори, екскурсії тощо); засобів (комп’ютерний клас, мультимедійний проектор, інтерактивна дошка, мультимедійні технології (аудіо, відео), Інтернет-технології, соціальні мережі тощо); методів (метод проектів, інтерактивні ігри, мозковий штурм, квест та web-квест, case-study, соціальна реклама, фандрайзинг тощо);
- результативно-оцінний (моніторинг сформованості готовності майбутніх соціальних працівників до використання інтерактивних технологій у професійній діяльності: діагностика, критерії, показники, рівні).
Практична реалізація удосконаленої методики формовання готовності майбутніх соціальних працівників до використання інтерактивних технологій у професійній діяльності на основі впроваджених організаційно-педагогічних умов представлена у розробленому авторському спецкурсі „Методи і технології соціальної роботи” (108 годин), мета якого спрямована на вивчення та практичну реалізацію основних професійних функцій соціального працівника. На основі розробленого авторського спецкурсу запропоновано методичні рекомендації для викладачів ВНЗ щодо застосування інтерактивних технологій під час професійної підготовки майбутніх соціальних працівників.

Державний галузевий стандарт спеціальності «Соціальна робота»

Закон України „Про вищу освіту№ 1556-VII від 01.07.2014

ОКХ, ОПП спеціальності

Мета: сформувати готовність майбутніх соціальних працівників до використання інтерактивних технологій у професійній діяльності

Принципи:
- міждисциплінарної інтеграції; 
- конструктивної взаємодії;
-  формування творчої особистості;
- організації самоосвіти.

Підходи:
- системний;
- контекстний; 
- компетентнісний;
- особистісно-діяльнісний.

Лекція-візуалізація; проблемна лекція; комбінована лекція; наукова онлайн-конференція; творчі вечори; екскурсії тощо.

Комп’ютерний клас; мультимедійний проектор; інтерактивна дошка; мультимедійні технології (аудіо, відео); Інтернет-технології; соціальні мережі тощо.

Процесуально-змістовий блок

Критерії:
-	мотиваційний;
-	комунікативний;
-	когнітивний;
-	діяльнісний.

Сформованість готовності майбутніх соціальних працівників до використання інтерактивних технологій у професійній діяльності

Інтерактивні технології

Компонент науково-методичного забезпечення

Нормативний компонент

Форми

Моніторинг сформованості готовності майбутніх соціальних працівників до використання інтерактивних технологій у професійній діяльності

Засоби

Методи

Метод проектів; інтерактивні ігри; мозковий штурм; квест та web-квест; case-study; соціальна реклама; фандрайзинг тощо.

Організаційно-педагогічні умови:

•	спрямованість в організації та реалізації аудиторної роботи на позитивно-ціннісне ставлення майбутніх соціальних працівників до проблеми формування професіоналізму;
•	дотримання дидактичних та методичних принципів підготовки майбутніх фахівців у процесі застосування традиційних і сучасних інтерактивних технологій навчання;
•	організація предметно-практичної позааудиторної самостійної роботи студентів в інтегративно-діяльнісному освітньому середовищі.

Рівні:
-	креативний;
-	продуктивний;
-	репродуктивний. 

Результативно-оцінний блок

Цільовий блок

Рис. 1. Структурно-функціональна модель формування готовності майбутніх соціальних працівників до використання інтерактивних технологій у професійній діяльності

У третьому розділі – „Експериментальна перевірка ефективності методики формування готовності майбутніх соціальних працівників до використання інтерактивних технологій у професійній діяльності”– наведено аналіз результатів констатувального та формувального експериментів та підтверджено їх достовірність.
Головним завданням педагогічного експерименту, який проводився на базі Національного авіаційного університету, було практичне впровадження та експериментальна перевірка гіпотези дослідження. Для перевірки гіпотези було здійснено дослідно-експериментальну роботу, що охоплювала 109 студентів 3–4 курсів напряму підготовки 6.130102 „Соціальна робота”. Дослідження тривало упродовж 2010–2014 рр.
На першому етапі (2010–2011 рр.) – пошуковому – здійснено вивчення й аналіз стану розробленості проблеми дослідження; визначено понятійний апарат і конкретизовано задачі дослідження; вивчено закордонний і вітчизняний досвід професійної підготовки майбутніх соціальних працівників;  виявлено суперечності між вимогами суспільства до професійної компетентності фахівців соціальної роботи і сучасною практикою підготовки студентів цього профілю. Проведено констатувальний експеримент з метою виявлення рівня сформованості готовності майбутніх соціальних працівників до використання інтерактивних технологій у професійній діяльності; визначено педагогічні умови та розроблено структурно-функціональну модель формування готовності майбутніх соціальних працівників до використання інтерактивних технологій у професійній діяльності;
На другому етапі (2011–2013 рр.) – експериментальному – проведено формувальний експеримент та проаналізовано одержані статистичні дані. Перевірка дієвості визначених організаційно-педагогічних умов формування готовності майбутніх соціальних працівників до використання інтерактивних технологій у професійній діяльності проводилась на базі фахових дисциплін „Теорія соціальної роботи”, „Соціальна робота з різними групами клієнтів”, „Організація волонтерської роботи” та розробленого авторського спецкурсу „Методи і технології соціальної роботи” з використанням інтерактивних технологій”.
Розроблено діагностичний інструментарій, який вміщував психолого-педагогічні методики („Мотивація навчання у ВНЗ” (автор: Т. Ільїна); тестові завдання зі спеціальності (на основі комп’ютерної програми „Система навчального тестування”); методику вивчення організаторських та комунікативних здібностей „КОЗ”); опитувальник на визначення вмінь застосування інтерактивних технологій; тест на аналіз особистісних характеристик майбутнього соціального працівника (автор: І. Мельничук); опитування за допомогою інтерв’ювання та анкетування сформованості складових готовності майбутніх соціальних працівників до використання інтерактивних технологій у професійній діяльності.
На третьому етапі (2013–2014 рр.) – узагальнювально-підсумковому – систематизовано результати дослідження, сформульовано основні висновки і визначено перспективи подальшого дослідження проблеми.
Здійснений порівняльний аналіз рівнів та критеріїв готовності майбутніх соціальних працівників до використання інтерактивних технологій у професійній діяльності виявив позитивні зрушення у показниках сформованості цієї готовності у респондентів експериментальної групи, тоді як у респондентів контрольної групи спостерігаються лише незначні зміни (табл.1). У контрольній групі проводилось навчання за традиційною системою, в експериментальній – за авторським спецкурсом „Методи і технології соціальної роботи” (108 годин).
Достовірність отриманих даних педагогічного експерименту підтверджено на основі статистичного критерію Пірсона (χ 2) із рівнем значущості α = 0,05.
Таблиця 1
Динаміка рівнів сформованості критеріїв готовності майбутніх соціальних пpацівників до використання інтеpактивних технологій у пpофесійній діяльності (експериментальної та контрольної) груп на початку та наприкінці формувального експерименту, (%)

Гpупи
	Показники

Критерії	На початку експеpименту	Напpикінціекспеpименту	
		Кpеативний	Продуктивний	Pепpодуктивний	Кpеативний	Продуктивний	Pепpодуктивний	
КГ	
Когнітивний	11,32	45,28	43,40	17,87	46,27	35,86	
ЕГ		12,50	44,64	42,86	39,28	51,78	8,94	
КГ	
Комунікативний	11,33	35,84	52,83	18,88	37,75	43,37	
ЕГ		10,71	37,51	51,78	32,14	55,36	12,50	
КГ	
Мотиваційний	13,21	56,60	30,19	26,41	39,62	33,97	
ЕГ		14,26	55,53	30,21	42,86	46,43	10,71	
КГ	
Діяльнісний	20,75	33,97	45,28	22,64	35,85	41,51	
ЕГ		21,43	33,93	44,64	35,71	48,22	16,07	
Аналіз отриманих результатів надає підстави зробити висновок про ефективність впровадження організаційно-педагогічних умов формування готовності майбутніх соціальних пpацівників до використання інтеpактивних технологій у пpофесійній діяльності. Таким чином, поставлені завдання виконано, мету досягнуто.

ВИСНОВКИ

У дисертації наведено теоретичне узагальнення та розглянуто вирішення актуальної наукової задачі, яка полягає в науково-теоретичному обґрунтуванні й експериментальній перевірці організаційно-педагогічних умов формування готовності майбутніх соціальних пpацівників до використання інтеpактивних технологій у пpофесійній діяльності. Отримані результати дослідження підтверджують гіпотезу, покладену в його основу, а реалізовані мета й задачі дають можливість зробити висновки та запропонувати рекомендації, які мають теоретичне та практичне значення.
1. На основі аналізу психолого-педагогічної літератури встановлено, що готовність до професійної діяльності майбутніх соціальних працівників – це складне багатофакторне утворення особистості, що включає систему знань з різних сфер людської діяльності і належить до комунікативної сфери суспільного життя. Метою формування готовності соціальних працівників до професійної діяльності стало забезпечення потреб суспільства у висококваліфікованих фахівцях, які здатні у процесі професійної діяльності здійснювати вирішення різних проблем окремих  людей, об’єднань, громад, різновікових соціальних груп, адекватно та розумно розв’язувати конфліктні ситуації та суперечливі питання. Таким чином, майбутня діяльність соціальних працівників охоплює організаційний, соціальний, пошуковий, реконструктивний, комунікативний напрями.
2. На підставі даних науково-педагогічної літератури з’ясовано та уточнено поняттєво-категорійний апарат дослідження, зміст ключових понять – „інтерактивні технології”, різні підходи до визначення структури і змісту поняття „готовність до професійної діяльності”, конкретизовано поняття „готовність майбутніх соціальних працівників до використання інтерактивних технологій у професійній діяльності” як інтегральну особистісну характеристику майбутнього соціального працівника, що має системну організацію, складну, багаторівневу структуру та пов’язана з його здатністю продуктивно використовувати можливості інтерактивних технологій при вирішенні складних професійних завдань, удосконалювати свій досвід у їх використанні й розширювати його межі.
Аналіз наукових джерел та врахування особливостей професійної діяльності соціальних працівників дали змогу визначити структуру готовності майбутніх соціальних працівників до використання інтерактивних технологій, що включає: мотиваційно-ціннісний, комунікативний, когнітивний, особистісно-діяльнісний та рефлексивний компоненти.
3. Ґрунтуючись на аналізі наукових джерел і власних спостережень, результатів емпіричного дослідження, виявлено і обґрунтовано організаційно-педагогічні умови з метою підвищення ефективності формування готовності майбутніх соціальних працівників до використання інтерактивних технологій у професійній діяльності. Це: 1) спрямованість в організації та реалізації аудиторної роботи на позитивно-ціннісне ставлення майбутніх соціальних працівників до проблеми формування професіоналізму; 2) дотримання дидактичних та методичних принципів підготовки майбутніх фахівців у процесі застосування традиційних і сучасних інтерактивних технологій навчання; 3) організація предметно-практичної позааудиторної самостійної роботи студентів в інтегративно-діяльнісному освітньому середовищі.
У результаті впровадження обґрунтованих організаційно-педагогічних умов у процес вивчення фахових дисциплін було розроблено комплекс дидактичних засобів, який дозволив удосконалити методику формування готовності майбутніх соціальних працівників до використання інтерактивних технологій у професійній діяльності в аудиторній та позааудиторній роботі.
4. На основі теоретично-методичного аналізу проблеми формування готовності майбутніх соціальних працівників були виділені наступні критерії: мотиваційний (показники: прагнення до успіху, прихильність до морально-етичних цінностей, мотивація до навчання; лідерство); комунікативний (показники: робота в команді, міжособистісна взаємодія, здатність спілкуватися з клієнтами, колегами, представниками взаємодіючих організацій, тактовність та толерантність у спілкуванні); когнітивний (показники: здатність до навчання; дослідницькі вміння, базові загальні та ґрунтовні базові професійні знання, здатність породжувати нові ідеї); діяльнісний (показники: уміння застосовувати інтерактивні технології, здатність до застосування знань на практиці, здатність до організації, планування та розв’язання проблем, прийняття рішень, розроблення та управління проектами). На основі комплексного врахування виділених критеріїв та показників встановлено три рівні сформованості готовності майбутніх соціальних працівників до використання інтерактивних технологій у професійній діяльності: креативний, продуктивний, репродуктивний.
5. Науково обґрунтовано та розроблено структурно-функціональну модель формування готовності майбутніх соціальних працівників до використання інтерактивних технологій у професійній діяльності, яка відображає взаємозв’язки між виділеними в ній блоками, зокрема: цільовим (містить мету формування готовності майбутніх соціальних працівників до використання інтерактивних технологій у професійній діяльності; нормативний компонент, обґрунтований вимогами Державного галузевого освітнього стандарту зі спеціальності Соціальна робота, Закон України „Про вищу освіту” ОКХ, ОПП); процесуально-змістовим (містить компонент науково-методичного забезпечення, який включає принципи навчання та дидактичні підходи; організаційно-педагогічні умови формування готовності майбутніх соціальних працівників до використання інтерактивних технологій у професійній діяльності та інтерактивні технології, які є сукупністю форм (лекція-візуалізація, проблемна лекція, комбінована лекція, наукова онлайн-конференція, творчі вечори, екскурсії та ін.); засобів (комп’ютерний клас, мультимедійний проектор, інтерактивна дошка, мультимедійні технології (аудіо, відео), Інтернет-технології, соціальні мережі та ін.); методів (метод проектів, інтерактивні ігри, мозковий штурм, квест та web-квест, case-study, соціальна реклама, фандрайзинг та ін.); результативно-оцінним, що містить критерії і показники сформованості готовності майбутніх соціальних працівників до використання інтерактивних технологій у професійній діяльності, результати якої визначалися за рівнями – креативним, продуктивним та репродуктивним. Кількісний аналіз отриманих результатів здійснювався методом математичної статистики з використанням критерію χ 2 Пірсона. Узагальнені результати показали ефективність впровадження організаційно-педагогічних умов під час реалізації розробленої методики формування готовності майбутніх соціальних працівників до використання інтерактивних технологій у професійній діяльності. На прикладі тільки креативного рівня (по кожному критерію), який досліджувався в експериментальній групі  порівняно з контрольною, приріст в середньому склав 16 %. Відповідно результати статистичного аналізу підтвердили стійку тенденцію зростання якості формування готовності майбутніх соціальних працівників до професійної діяльності. Достовірність отриманих результатів підтверджено на основі статистичного критерію χ 2 Пірсона із рівнем значущості α = 0,05.
6. На основі розробленого та апробованого авторського спецкурсу „Методи і технології соціальної роботи” запропоновано методичні рекомендації для викладачів ВНЗ щодо застосування інтерактивних технологій під час професійної підготовки майбутніх соціальних працівників. Акцентовано увагу на доцільності створення інтегративно-діяльнісного середовища в процесі формування досвіду майбутніх соціальних працівників до використання інтерактивних технологій у професійній діяльності.
7. Узагальнення результатів проведеного дослідження дає підстави запропонувати практичні рекомендації на теоретико-педагогічному рівні (використання матеріалів дослідження, розроблених дидактичних матеріалів у професійній підготовці викладачів гуманітарного напряму під час викладання професійно-орієнтованих навчальних дисциплін студентам соціального напряму, науково-дослідній роботі студентів, магістрантів, аспірантів).
У сукупності теоретико-практичні результати дослідження не претендують на всебічне розв’язування  проблеми забезпечення ефективності професійної підготовки майбутніх соціальних працівників. Подальшого дослідження потребує вивчення якостей, що формують кваліфікованого фахівця,  розробка навчально-методичних матеріалів забезпечення  і впровадження в навчальний процес програмних продуктів з метою подальшого підвищення ефективності навчально-виховного процесу при підготовці соціальних працівників до майбутньої професійної діяльності. 

СПИСОК ОПУБЛІКОВАНИХ ПРАЦЬ ЗА ТЕМОЮ ДИСЕРТАЦІЇ

Наукові праці, в яких опубліковані основні наукові результати дисертації
	1. Хоменко-Семенова Л. О. Роль інноваційних педагогічних технологій в розвитку вищої технічної освіти в сучасних умовах / Л. О. Хоменко-Семенова // Наукові записки Вінницького державного педагогічного університету імені Михайла Коцюбинського. Сер. : Педагогіка і психологія : зб. наук. праць. – Вип. 37 / Редкол.: В. І. Шахов (голова) та ін. – Вінниця: ТОВ „Нілан ЛТД”, 2011. – С. 183 –187. 
	2. Хоменко-Семенова Л. О. Інтерактивні технології навчання як чинник підвищення якості підготовки студентів у технічному ВНЗ / Л. О. Хоменко-Семенова // Вища освіта України. – 2012. – № 1 (додат. 1), темат. вип. „Інтеграція вищої школи України до європейського та світового освітнього простору”. – С. 449 – 454.
	3. Хоменко-Семенова Л. О. Професійна підготовка майбутніх соціальних працівників в Україні / Л. О. Хоменко-Семенова // Наукові записки Вінницького державного педагогічного університету імені Михайла Коцюбинського. Сер.: Педагогіка і психологія : зб. наук. праць. – Вип. 37 / Редкол.: В. І. Шахов (голова) та ін. – Вінниця : ТОВ „Нілан ЛТД”, 2012. – С. 152 – 155.
	4. Хоменко-Семенова Л. О. Педагогічні умови формування готовності майбутніх соціальних працівників до використання інтерактивних технологій у професійній діяльності / Л. О. Хоменко-Семенова // Актуальні проблеми соціології, психології, педагогіки : зб. наук. праць. – К.: Фенікс, 2013. – Вип.  19. С. 252 – 257.
	5. Хоменко-Семенова Л. О. Інноваційність, інтегративність і технологічність інтерактивного навчання у підготовці майбутніх соціальних працівників / Л. О. Хоменко-Семенова // Гуманітарний вісник ДВНЗ „Переяслав-Хмельницький державний педагогічний університет імені Григорія Сковороди” – Додаток 1 до Вип. 31. Том IV (46): Тематичний випуск „Вища освіта України у контексті інтеграції до європейського освітнього простору”. – К. : Гнозис, 2013. – С. 394 – 401.
	6. Хоменко-Семенова Л. О. Роль соціальної реклами в професійній діяльності соціального працівника / Л. О. Хоменко-Семенова // Проблеми сучасної педагогічної освіти. Сер. : Педагогіка і психологія. – Зб. статей: – Ялта: РВВ КГУ, 2014. – Вип. 43. – Ч. 4. – С. 178 – 183.
	7. Хоменко-Семенова Л. О. Критерії, показники та рівні сформованості готовності майбутніх соціальних працівників до використання інтерактивних технологій у професійній діяльності / Л. О. Хоменко-Семенова // Вісник Національного авіаційного університету. Серія: Педагогіка. Психологія: зб. наук. пр. – К. : Вид-во Нац. авіац. ун-ту „НАУ-друк”, 2014. – Вип. 5. – С. 183 – 187.

Праці опубліковані у зарубіжних виданнях:
	8. Lesia Khomenko-Semenova Application of fundraising technologies in professional activity of social workers / Lesia Khomenko-Semenova // Problemy nowoczesnej edukacji. Co teraz i co pуџniej. – Tom IV – Czкstochowa : wydawnictwo WSL, 2014. – Р. 82 – 85.
	9. Хоменко-Семенова Л. А. Структурно-функциональная модель формирования готовности будущих социальных работников к использованию интерактивных технологий в профессиональной деятельности / Л. А. Хоменко-Семенова // Альманах современной науки и образования. Тамбов : Грамота, 2015. № 2. – С. 113 – 117.
Опубліковані праці апробаційного характеру:
	10. Хоменко-Семенова Л. О. Моніторинг в освіті як педагогічна проблема / Л. О. Хоменко-Семенова // Актуальні проблеми вищої професійної освіти України : Матеріали всеукр. наук.-практ. конф. – К. : НАУ, 2011. – С. 98.
	11. Хоменко-Семенова Л. О. Професійна підготовка соціального працівника у ВТНЗ / Л. О. Хоменко-Семенова // Актуальні проблеми вищої професійної освіти України : Матеріали всеукр. наук.-практ. конф. – К. : НАУ, 2012. – С.107.
	12. Хоменко-Семенова Л. О. Ключові компетентності соціального працівника як умова професійної діяльності / Л. О. Хоменко-Семенова // Актуальні проблеми вищої професійної освіти України : Матеріали всеукр. наук.-практ. конф. – К. : НАУ, 2013. – С.105.
	13. Хоменко-Семенова Л. О. Професійний портрет соціального працівника сучасного типу / Л. О. Хоменко-Семенова // Вісник Національного авіаційного університету. Серія: Педагогіка. Психологія: зб. наук. пр. – К. : Вид-во Нац. авіац. ун-ту „НАУ-друк”, 2013. – Вип.4. – С. 183 – 187.
	14. Хоменко-Семенова Л. О. Застосування інтерактивних ігор у професійній підготовці майбутніх соціальних працівників / Л. О. Хоменко-Семенова // Актуальні проблеми вищої професійної освіти: Матеріали Міжнародної науково-практичної конференції 21-22 березня 2014 р. / За аг. ред. Е.В. Лузік, О.М. Акмалдінової. – К.: НАУ, 2014. – С. 105 – 106.
	15. Хоменко-Семенова Л. О. Особистісні якості соціального працівника як визначальний чинник професійної діяльності / Л. О. Хоменко-Семенова // Політ. Сучасні проблеми науки. Гуманітарні науки: тези доповідей XIV Міжнародної науково-практичної конференції молодих учених і студентів, м. Київ, 2-3 квітня 2014 р., Національний авіаційний університет / Редкол. М. С. Кулик [та ін.]. – К. : НАУ, 2014. – С. 239.

АНОТАЦІЯ

Хоменко-Семенова Л. О. Формування готовності майбутніх соціальних працівників до використання інтерактивних технологій у професійній діяльності. – На правах рукопису. 
Дисертація на здобуття наукового ступеня кандидата педагогічних наук за спеціальністю 13.00.04 – теорія і методика професійної освіти. – Національний авіаційний університет. – Київ, 2015.
Дисертація присвячена науковому обґрунтуванню організаційно-педагогічних умов формування готовності майбутніх соціальних працівників до використання інтерактивних технологій у професійній діяльності відповідно до вимог сучасності й потреб особистості. У дослідженні розкрито поняття „готовність майбутніх соціальних працівників до використання інтерактивних технологій у професійній діяльності”.
Визначено критерії, показники та схарактеризовано рівні сформованості готовності майбутніх соціальних працівників до використання інтерактивних технологій у професійній діяльності. У дослідженні теоретично обґрунтовано та практично реалізовано організаційно-педагогічні умови, розроблено та експериментально перевірено структурно-функціональну модель формування готовності майбутніх соціальних працівників до використання інтерактивних технологій у професійній діяльності, складниками якої є цільовий, процесуально-змістовий та результативно-оцінний блоки. Результатами формувального педагогічного експерименту доведено ефективність організаційно-педагогічних умов формування готовності майбутніх соціальних працівників до використання інтерактивних технологій у професійній діяльності.
Ключові слова: готовність до професійної діяльності, організаційно-педагогічні умови, соціальний працівник, професійна підготовка, інтерактивні технології, структурно-функціональна модель.

АННОТАЦИЯ
Хоменко-Семенова Л. А. Формирование готовности будущих социальных работников к использованию интерактивных технологий в профессиональной деятельности. – На правах рукописи.
Диссертация на соискание ученой степени кандидата педагогических наук по специальности 13.00.04 - теория и методика профессионального образования. –Национальный авиационный университет. – Киев, 2015.
Диссертация посвящена проблеме формирования готовности будущих социальных работников к использованию интерактивных технологий в профессиональной деятельности.
В первом разделе диссертации – „Теоретико-методические аспекты формирования готовности будущих социальных работников к использованию интерактивных технологий в профессиональной деятельности" – основное внимание уделено теоретико-методическому анализу проблемы подготовки социальных работников в современных условиях. Уточнено содержание ключевых понятий исследуемой темы: „интерактивные технологии”, „готовность к профессиональной деятельности” и представлено определение, структуру и содержание авторского понятия „готовность будущих социальных работников к использованию интерактивных технологий в профессиональной деятельности”.
Во втором разделе – "Организационно-педагогические условия формирования готовности будущих социальных работников к использованию интерактивных технологий в профессиональной деятельности" – раскрыты теоретические аспекты и обоснованы организационно-педагогические условия: направленность в организации и реализации аудиторной работы на положительно-ценностное отношение будущих социальных работников к профессиональной деятельности; соблюдение дидактических и методических принципов подготовки будущих специалистов в процессе применения традиционных и современных интерактивных технологий обучения; формирование интегративно-деятельностной образовательной среды через организацию предметно-практической в социальном контексте учебной деятельности, в процессе внеаудиторной самостоятельной работы студентов; разработана структурно-функциональная модель формирования готовности будущих социальных работников к использованию интерактивных технологий в профессиональной деятельности, которая включает целевой, процессуально-содержательный, результативно-оценочный блоки; определены критерии, показатели уровней оценки сформированности готовности будущих социальных работников к использованию интерактивных технологий в профессиональной деятельности: мотивационный, коммуникативный, когнитивный, деятельностный; охарактеризованы уровни исследуемой готовности (креативный, продуктивный, репродуктивный).
В третьем разделе – "Экспериментальная проверка эффективности методики формирования готовности будущих социальных работников к использованию интерактивных технологий в профессиональной деятельности" - приведен анализ результатов констатирующего и формирующего эксперимента. Обобщенные результаты показали эффективность внедрения организационно-педагогических условий при реализации разработанной методики формирования готовности будущих социальных работников к использованию интерактивных технологий в профессиональной деятельности.
Ключевые слова: готовность к профессиональной деятельности, организационно-педагогические условия, социальный работник, профессиональная подготовка, интерактивные технологии, структурно-функциональная модель.

ANNOTATION
Khomenko-Semenova L. Formation of future social workers to use interactive technologies in professional activity. – On the manuscript rights.
Dissertation for the degree of candidate of pedagogical sciences speciality 13.00.04 – Theory and Methods of Professional Education.– National Aviation University. – Kyiv, 2015.
The dissertation is devoted to scientific substantiation of organizational and pedagogical conditions of formation of future social workers to use interactive technologies in professional activities in accordance with modern requirements and needs of the individual. The study revealed the concept of „readiness of future social workers to use interactive technology careers”.
The criteria defined indicators and characterized the level of formation of future social workers to use interactive technology in professional activitie. The study is theoretically grounded and pedagogical conditions are practically implemented organizational, structural and functional model of readiness of future social workers to use interactive technologies in professional activities is developed and tested, the components of which are targeted, procedural and semantic evaluation result-blocks are developed. The results of constatational and forming pedagogical experiment have proved effectiveness of the organizational and pedagogical conditions of formation of future social workers to use interactive technology in professional activities.
Keywords: readiness to professional activity, pedagogical conditions, social worker, professional training, interactive technology, structural and functional model.

Підписано до друку 11.02.15. Зам. №11-02(1)/15.
Формат 60х84/16. Обл. вид. арк. 1,46. Наклад 100 прим.
Друк „НВФ „Славутич-Дельфін”.
пр-т Космонавта Комарова, 1.
Тел./факс: 406-74-41