The unity of science: International scientific professional journal – Vien: publishing office Friedrichstraße, 10. – Vien, 2015. – C.35-37.	

АНДРАГОГІКА: СУЧАСНИЙ ЕТАП РОЗВИТКУ
М.О. Желуденко
Доцент кафедри іноземної філології, к. пед. н., доц., Національний авіаційний університет. Просп. Комарова, 1, Київ, Україна, 03058

А.П. Сабітова
Викладач кафедри іноземної філології, Національний авіаційний університет. Просп. Комарова, 1, Київ, Україна, 03058

Анотація. Статтю присвячено становленню, проблемам, розвитку андрагогіки як наукової галузі, обґрунтовано її актуальність та взаємозв’язок з іншими сферами сучасної освіти. Значну увагу приділено дослідженню перспектив розвитку андрагогіки.
Ключові слова: андрагогіка, освіта дорослих, андрагог 

ANDRAGOGICS: MODERN STAGE OF DEVELOPMENT

M.O. Zheludenko
Associate professor of the Department of Foreign philology, Candidate of Pedagogic Sciences. National Aviation University, KosmonavtaKomarova,1, Kyiv, Ukraine, 03058

A.P. Sabitova
Lecturer of the Department of Foreign philology.
 National Aviation University, KosmonavtaKomarova,1, Kyiv, Ukraine, 03058

Abstract. Thе article is devoted to adult education, its problems and prospects of development. Relevance of adult education is grounded and its impact on other areas of modern education is revealed. Special attention is paid to the reseach of andragogics development prospects.
Key words: andragogics, adult education, andragog

Постановка проблеми. Актуальність дослідження тенденцій розвитку освіти дорослих зумовлена необхідністю вдосконалення цієї галузі на національному рівні – проведення фундаментальних, порівняльно-педагогічних, прогностичних досліджень, організації теоретично обґрунтованої, сучасної системи освіти дорослих, ефективної системи навчання дорослого населення відповідно до світових стандартів. 
Аналіз досліджень. Різноманітні аспекти проблеми висвітлювались у дослідженнях С. Батишева, Н. Дем’яненко, Т. Десятова, І. Зязюна, В. Ледньова, І. Лікарчук, В. Лугового, Н. Ничкало, С. Сисоєвої, Г. Філіпчука. Аналіз цих досліджень свідчить про те, що освіта дорослих в Україні – перспективний напрям інтеграції у світову систему неперервної освіти. Теоретичні дослідження у галузі освіти дорослих здійснювали С .Вершловський, А. Владіславлєв, Л. Вовк, С. Змєєв, М.Громкова, А. Даринський, І. Колеснікова, Ю. Кулюткін, Г. Лєсохіна, В. Онушкін, В. Подобед та ін. 
Мета статті полягає в аналізі науково-методичної літератури, визначенні поняття «андрагогіка», виокремленні її основних компонентів,  дослідженні основних тенденцій розвитку на основі європейського та вітчизняного досвіду цієї сфери. 
Об’єктом дослідження є освіта дорослих у Європі та в Україні. Предметом - андрагогіка у її загальнонауковому тлумаченні, сучасний стан та тенденції її розвитку. 
У сучасній педагогічній теорії і практиці словосполучення «освіта дорослих» використовується у трьох значеннях: як область знань, академічна дисципліна, галузь педагогічної науки, що охоплює теоретичні та практичні проблеми освіти, навчання та виховання дорослих; як сфера практичної діяльності що включає в себе різні учбові заклади; як безпосередня діяльність дорослої людини з продовження навчання після закінчення періоду формальної освіти і, як правило, ранньої юності, частина її повсякденного життя [2]. 
Андрагогіка наразі не має загальної, послідовної, чітко сформульованої філософії, про що свідчить існування декількох підходів та точок зору стосовно цілей, ролі, функцій освіти дорослих. 
Перший підхід до освіти дорослих як суспільної освіти для суспільного життя виходить з постулату, що необхідною передумовою функціонування інститутів демократії є активна участь усіх дорослих у формуванні та здійсненні суспільної політики [8, с. 30]. Освіта дорослих сприяє обговоренню політичних проблем, розвитку політичної культури. 
Другий підхід базується на розумінні освіти дорослих як головного засобу для розвитку, збереження та передачі культури, уявлень про світ та суспільство, естетичних та моральних цінностей, часто набуває форми допомоги у розвитку особистого потенціалу, а також міжкультурної освіти, інтеграційних програм для національних меншин. У рамках цього підходу здійснюються програми розвитку національної ідентичності та підтримки національних традицій.
Третій підхід розглядає освіту дорослих як двигун розвитку, «агент змін» [6, с.  29].
Освіту дорослих часто розуміють як освіту для забезпечення національного економічного зросту та підвищення шансів населення на працевлаштування. Відповідно до цього освіта дорослих допомагає розвитку професійної компетентності, здобуття необхідних для виконання професійних обов’язків знань та навичок та адаптації цих знань та навичок до виконання нових задач. 
У широкому сенсі андрагогіку слід розуміти як науку особистісної самореалізації людини протягом усього життя. Як відомо, частина людей реалізується в молодому віці, але багато хто розкривається поступово, накопичуючи знання, досвід, уміння та навички протягом усього життя. Андрагогіка сприяє такому розкриттю особистості, допомагає знайти своє місце в житті, реалізувати свої приховані здібності. 
Головним завданням освіти дорослих у сучасних умовах стає створення необхідних для навчання людини умов, що є засобом реалізації її життєвих цілей з огляду на суспільні умови і завдання. Якщо раніше основною метою освіти була підготовка молодої людини до виробничого життя, то тепер вона покликана забезпечити різнобічну підготовку індивіда до життя у всіх його проявах, у тому числі розвинути критичне осмислення власного "я" та навколишньої дійсності, а також здатність адаптуватися до змін навколишнього світу [7]. Можна стверджувати, що нині мета освіти – не тільки забезпечення "оптимізації професійної мобільності", але й надання людині можливості "бути самою собою", а також формування у неї "постійного бажання вчитися і створювати себе".
Сучасна освіта дорослих як система має декілька функції: компенсування недоліків попередніх рівнів освіти – забезпечення балансу компетентності і сучасних вимог до професіоналу; регулювання стосунків із зовнішнім світом, що невпинно змінюється (адаптаційна функція); доступ до необхідної інформації, її пошук, відбір, систематизація; виробництво, використання (інформаційна функція); оволодіння новими методами, способами дій (розвитку); засвоєння дорослими соціального досвіду; долучення до сучасних вимог культури діяльності.
Сучасна наука виділяє наступні основні принципи андрагогіки: принцип гуманістичного спрямування, що виражає поєднання цілей суспільства та окремої особистості; принцип науковості – провідний орієнтир узгодження змісту освіти із рівнем розвитку науки і техніки; принцип пріоритетності самостійного навчання; принцип спільної діяльності учня з одногрупниками і викладачем при підготовці і в процесі навчання; принцип використання наявного позитивного життєвого досвіду (перш за все соціального та професійного), практичних знань, умінь, навичок учня як бази навчання та джерела формалізації нових знань; принцип коригування застарілого досвіду і особистісних установок, що перешкоджають засвоєнню нових знань; принцип індивідуального підходу до навчання на основі особистих можливостей і потреб з урахуванням соціально-психологічних характеристик особистості і тих обмежень, які є наслідком його діяльності, наявності вільного часу, фінансових ресурсів тощо; принцип елективності навчання; принцип рефлективності; принцип затребуваності результатів навчання практичною діяльністю учня; принцип системності навчання; принцип актуалізації результатів навчання; системності, практичної затребуваності результатів навчання, індивідуального підходу, використання напрацьованого досвіду; принцип розвитку учня.
Припускається, що дорослу людину характеризують такі основні якості: самостійність, наявність життєвого, професійного, соціального досвіду, бажання з допомогою освіти вирішити свої життєво важливі проблеми, досягти конкретної мети та швидко реалізувати набуті знання, уміння, навички та якості. Характерною рисою є обумовленість навчальної діяльності дорослої людини часовими, просторовими, побутовими, професійними і соціальними факторами [1, с. 118].
Для найбільш ефективного досягнення цілей андрагогіки необхідним є поділ дорослих на групи за різними віковими категоріями (поколіннями). Соціальна наука виділяє три вікові категорії: до 25 років, від 25 до 45 років, понад 45 років. Перша категорія поділяється на дві групи – із професійною освітою і без неї. Відповідно до цього, для перших необхідно забезпечити здобуття цієї освіти, організувавши виробничі навчальні класи для включення їх у професійну діяльність, для інших слід створити умови для підвищення професійного рівня. Друга категорія має профільну освіту і досвід роботи, для неї актуальним є професійний розвиток, третя категорія дорослих, незважаючи на те, що вона досягла певного соціального та професійного статусу, також вимагає постійного, адаптивного за характером навчання, але це навчання у багатьох випадках неможливо без взаємодії з першою та другою категорією, у ході якого здійснюється взаємного навчання. Для кожної категорії необхідно встановити цілі, підходи, методи навчання, визначити взаємодію працівників, які належать до різних категорій, встановивши, наприклад, взаємини наставництва.
Сьогодні освіта розглядається як відкритий процес, що відбувається не тільки в стінах спеціально призначених для навчання закладів і не тільки під керівництвом викладачів-професіоналів, а всюди і під впливом всіх осіб, що володіють певним досвідом і прагнуть передати його іншим. В Україні за ступенем організованості, відповідно до прийнятої ЮНЕСКО термінології, виділяють три основних типи освіти дорослих: формальну, неформальну, інформальну. За способом організації освіта дорослих підрозділяється на інституційну, групову та самостійну. Кожен вид має свої особливості. 
За основним способом взаємодії освіту дорослих нині підрозділяють на очну і дистантну (дистанційну). Очна освіта забезпечується через безпосередній контакт, безпосереднє спілкування між тим, хто навчає, і тим, хто навчається, що дає змогу досягати високої ефективності навчання. Однак очна освіта не може забезпечити масове навчання. Розвиток дистанційної форми навчання, розповсюдження самостійного навчання пов'язані з розширенням масштабів навчання населення різних країн, залученням в освітній процес значної кількості працюючого населення [4]. Цей контингент вимагає особливих умов для навчання; воно повинно ґрунтуватися на засадах андрагогіки. В основу організації освіти дорослих покладено такі основні її принципи: визнання права на освіту в будь-якому віці як одного з найважливіших фундаментальних прав людини; орієнтація освіти дорослих на загальнолюдські цінності та ідеали гуманізму; гармонізація інтересів особистості й суспільства; доступність освіти; автономність освітніх установ; взаємодія й партнерство державних органів, неурядових і громадських організацій; гласність під час розробки, прийняття та реалізації рішень; урахування специфіки освітніх потреб різних категорій дорослого населення; державна підтримка освіти дорослих; урахування світового досвіду.
Згідно з Концептуальними положеннями освіти дорослих, розробленими Інститутом педагогічної освіти і освіти дорослих АПНУ [5], найважливішими напрямами розвитку освіти дорослих в Україні є створення правового, економічного й науково-методичного забезпечення системи освіти дорослих, що ґрунтується на андрогогічних засадах; розвиток національних державно-суспільних систем управління освітою дорослих; розширення доступності загальної і професійної освіти, інших освітніх програм для різних груп населення; навчання дорослих шляхом надання їм широких можливостей отримувати доступ до усіх культурних установ, засобів масової інформації і нових інформаційних; підвищення умов і якості навчання дорослих шляхом створення умов для задоволення освітньо-культурних потреб особистості, забезпечення доступності, якості освіти; надання для навчання матеріально-технічних баз шкіл, коледжів і університетів; удосконалення підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації кадрів для системи освіти дорослих; покращення умов для професійного розвитку спеціалістів з освіти дорослих (підвищення відповідності освіти перспективі навчання впродовж усього життя, сприяння розвитку наукових досліджень з освіти дорослих, орієнтованих на практичну діяльність; розвиток змісту освіти дорослих з урахування актуальних проблем сучасного суспільства; розвиток механізму фінансування освіти дорослих; розвиток міжнародного співробітництва у галузі освіти дорослих.
 можна зробити висновок про те, що, як будь-яка наука, андрагогіка має свою структуру, свій понятійний і термінологічний апарат. Оскільки вона виявляє загальні закономірності навчання дорослих, то в ній виділяється теорія навчання дорослих. Цей розділ андрагогіки досліджує найбільш загальні категорії: особливості дорослого, що навчається, особливості процесу навчання дорослих, андрагогічну модель навчання, взаємозв'язок андрагогіки з різними галузями сфери освіти, закономірності і тенденції розвитку освіти і самої андрагогіки. 
Андрагогіка має також свою історію виникнення і розвитку. Тому в ній існує розділ історії розвитку андрагогічних концепцій і ідей. Андрагогіка вивчає і формулює основні закономірності діяльності тих, хто навчається і тих, хто навчає в процесі навчання, і тому її складовою частиною є технологія навчання дорослих. 
Список використаної літератури
1. Архипова С.П. Основи андрагогіки: Навч. посіб. / С.П. Архипова. – Черкаси, 2002. –118 с.
2. Веремейчик Г. В.,  Образование взрослых: опыт Германии для Беларуси / Г.В. Веремейчик, Т.Г. Пошевалова – Мн.: ОО Центр социальных инноваций, 2004. – 152 с. 
3. Змеев С. И. Андрагогика: основы теории и технологии обучения взрослых / С.И. Змеев. – М.: ПЕР СЭ, 2003. – 208 с. 
4. Клопов Р. В. Генезис дистанційного навчання / Р.В. Клопов // Педагогічний процес: теорія і практика: зб.наук. праць. – К., 2005. – Вип.2. – С. 37–46.
5. Л.Б. Лук’янова. Концептуальні положення освіти дорослих / Л.Б. Лук’янова. – [Електронний ресурс]. -  Режим доступу: http://www.rusnauka.com /7_NND_2009/ Pedagogica/43099.doc.htm
6. Neyere J. Adult Education and Development in Hall. Adult Learning:  a design for action / J. Neyere. – Oxford: Pergamon Press, 1978. – P. 29.
7. Сисоєва С. О. Нариси з історії розвитку педагогічної думки : [навч. посіб. для студ. вищ. навч. закл.] / С.О. Сисоєва, І. Соколова. – К.: Центр навчальної літератури, 2003. – 308 с.
8. Tawney R. / Religion and the Rice of Kapitalism / R. Tawney. – West Drayton: Pelikan Books, 1988. – P. 23-34.