Наталія Ляпунова
м. Київ

Лексичні особливості мережевої комунікації

Інформаційні технології, зокрема – Інтернет, в останні роки стали невід’ємною частиною повсякденного особистого і суспільного життя мільйонів людей. Інтернет є середовищем, в якому формуються і функціонують міжнаціональні та міжкультурні віртуальні спільноти. Водночас Інтернет створює навколо себе специфічну спільноту користувачів, яка вибудовує власну форму культури – Інтернет-культуру, що в свою чергу є фрагментом глобальної культури інформаційного суспільства. Технічна специфіка форм віртуального спілкування і культурна специфіка багатонаціонального, глобалізованого та інтернаціоналізованого середовища призводять до формування нових правил ввічливості, поведінкових моделей, і мови, лексичні, синтаксичні, стилістичні особливості якої зумовлюються особливими формами та умовами спілкування, що не мають аналогів поза мережею.
Однією з характерних лексичних особливостей мови користувачів Інтернет є велика кількість англіцизмів. Мережеве мовлення багате на неологізми англомовного походження, як у розгорнутому, так і в скороченому вигляді, а інколи в формі абревіатур фразеологічних зворотів. (Так, наприклад, термін «subj» є скороченим варіантом слова «subject» («тема, предмет»), і відноситься зазвичай до теми (заголовку) листа чи повідомлення. Абревіатура «IMHO» є скороченням англійського виразу «in my humble opinion»  («на мою скромну думку») і являє собою формулу-шаблон, за допомогою якої мовець наголошує на винятковій суб’єктивності власної думки стосовно спірного предмету.) При цьому англійські слова часто записуються і відмінюються згідно з правилами і парадигмами мови-реципієнта. Найчастіше подібні лексичні новоутворення зустрічаються у комп’ютерній термінології, що має в більшості випадків англійське походження, і проникає завдяки процесу депрофесіоналізації в інші сфери мовлення.  
Масова депрофесіоналізація лексики, тобто перехід лексичних одиниць з професіонального жаргону до загальновживаного шару лексики, є ще одним явищем, характерним для мережевої комунікації. Відіграючи роль засобу спілкування між людьми, Інтернет в той же час сам є об’єктом спілкування, що призводить до процесу депрофесіоналізації значного шару термінологічної системи інформатики та обчислювальної техніки. Інтеграція мережевих технологій у різні види діяльності призводить до того, що термінологічна лексика даної області науки та техніки виходить за межі жаргону вузького кола спеціалістів, входячи в усну та письмову комунікацію не тільки людей, професійно зайнятих у цій сфері, а й пов’язаних з нею опосередковано, в якості пересічних користувачів. В той же час певна частина цього шару лексики піддається процесу повторної професіоналізації, проникаючи в термінологічні системи наук, в тому числі гуманітарних, які займаються дослідженням і описом явищ, так чи інакше пов’язаних з всесвітньою мережею Інтернет.
Іншою ознакою мережевого спілкування є відхід від літературної норми, який також носить масовий характер і зачіпає не лише сферу міжособистісного спілкування, але й мережеву публіцистику та художню літературу. На думку деяких дослідників, не можна говорити про спотворення та спрощення мови, оскільки в даному випадку йдеться про виникнення особливого жаргону – мови мережевого спілкування, – для якого умисний відхід від мовної норми (т.з. ератизація) є нормою, і ця норма є дійсною лише в певному комунікативному середовищі і певній комунікативній ситуації. Дехто з науковців (Г.Н. Трофімова, А. Травін) говорить про виникнення нової форми мовної взаємодії – письмового розмовного стилю. До недавнього часу цей термін деколи вживався для опису стилю особистого листа. Мережева комунікація, зокрема діалогічне/полілогічне спілкування в чатах та інтернет-пейджерах типу ICQ, призводить до надання писемному спілкуванню лексичних, синтаксичних, стилістичних особливостей, раніше характерних винятково для усного мовлення. Проте цей феномен потребує окремого дослідження у зв’язку з його складністю та недостатньою вивченістю.