УДК 347
Хименко О. А.,
к.ю.н., доцент кафедри цивільного, 
господарського, адміністративного права та процесу, 
Чернігівський національний технологічний університет, м. Чернігів

ДЕЯКІ ПРОБЛЕМИ ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ ОДЕРЖАННЯ ЗГОДИ НА ВЗЯТТЯ ОРГАНІВ ТА ІНШИХ БІОМАТЕРІАЛІВ У ПОМЕРЛИХ ОСІБ

Однією з істотних ознак якості життя населення будь якої держави був і залишається рівень медичного забезпечення. В Україні відбувається реформування системи охорони здоров’я, що полягає і в процесі зміни суті і структури системи лікувальних закладів, впровадження передових медичних технологій, створення спеціалізованих медичних центрів та ін. Але на практиці дані реформи зустрічаються з рядом перешкод, які унеможливлюють їх подальше впровадження, це і відсутність належного фінансування галузі, і недосконалість нормативно-правового забезпечення охорони здоров’я. 
Трансплантологія в усьому світі є провідною галуззю медицини, яка в силу своєї специфіки викликає ряд дискусій і протиріч.  І одним із проблемних питань є трансплантація анатомічних матеріалів вилучених у трупних донорів. 
Сучасний розвиток медицини не дозволяє забезпечити пацієнтів, що потребують трансплантації органів, тканин чи клітин штучними імплантами та, ксеноматеріалами. Тому, основним джерелом анатомічних матеріалів для трансплантації залишається людина, а так як взяття органів з організму живого донора є не достатньо гуманним способом, хоча і найбільш ефективним – найпоширеніший спосіб отримання анатомічних матеріалів є люди, що померли.
Стан української трансплантології є незадовільним, в наслідок відсутності достатньої кількості гомотрансплантантів для забезпечення потреб пацієнтів. За даними Міністерства охорони здоров’я України  основною перепоною в цьому є ускладнена процедура взяття необхідних органів з трупів-донорів, оскільки чинним законодавством передбачена «презумпція незгоди» особи на вилучення у неї органів для трансплантації після смерті. Даний принцип регламентується «Основами законодавства про охорону здоров’я» від 19.11.1992 у редакції від 18.12.2013, Цивільним кодексом України від 16.01.2003, Законом України «Про поховання та похоронну справу» від 10.07.2003, спеціальним Законом України «Про трансплантацію органів та інших анатомічних матеріалів людині» від 16 липня 1999 року у редакції від 5 грудня 2012 року та рядом підзаконних нормативно-правових актів. 
Стаття 16 Закону України «Про трансплантацію органів та інших анатомічних матеріалів людині» дозволяє взяття органів у померлої людини, у випадку відсутності її заяви про згоду чи незгоду стати донором анатомічних матеріалів, за згодою подружжя або родичів, що проживали з нею до смерті. У померлих неповнолітніх, обмежено дієздатних або недієздатних осіб анатомічні матеріали можуть бути взяті за згодою їх законних представників[1].
Існуючий юридичний механізм, на думку фахівців, гальмує розвиток української трансплантології. Тому більшість трансплантологів висловлюють думку, щодо введення в Україні принципу «презумпції згоди».
У 2013 році до Верховної Ради України  було подано законопроекти щодо внесення змін до законодавства з питань трансплантації органів із померлої особи. Це Проект Закону про внесення змін до Закону України "Про трансплантацію органів та інших анатомічних матеріалів людині" (щодо встановлення правовідносин, умов та порядку застосування трансплантації) зареєстрований Верховною Радою України 31.05.2013 № 2184а та Проект Закону про внесення змін до Закону України "Про трансплантацію органів та інших анатомічних матеріалів" (щодо взяття гомотрансплантантів у живих донорів та померлих осіб) зареєстрований Верховною Радою України 11.06.2013 № 2286а. Вказані законопроекти, є різнонаправленими щодо врегулювання питання «згоди».
Проект Закону про внесення змін до Закону України "Про трансплантацію органів та інших анатомічних матеріалів" №2184а  – передбачає новації у законодавстві, а саме:  закріплення у ст.15 «презумпції згоди», що поширюється на умови та порядок взяття органів та тканин для трансплантації, та «презумпції незгоди» визначеної у ст. 16, що регламентує взяття у померлих осіб органів та біоматеріалів для виготовлення біоімплантів[2]. 
Проект Закону № 2286а закріплює та конкретизує «презумпцію незгоди», запроваджує прогресивний механізм введення «реєстру згод та незгод осіб стати донорами після смерті» [3]. На нашу думку, даний реєстр можна назвати «Реєстр посмертного донорства».
Неврегулюваним залишається питання вилучення органів та анатомічних матеріалів з тіла померлих одиноких  та неопізнаних осіб.  Відсутність законодавчої регламентації цього питання при застосуванні «принципу згоди» може призводити до зловживань і криміналізації у даній сфері.
Крім того презумпція «згоди» є дуже неоднозначною за своєю суттю та неузгоджена з чинним законодавством, обмежує основоположні «соматичні» права людини. Тому, більш оптимальним рішенням на даний час є вдосконалення механізму, вже існуючої, юридичної моделі, що міститься у законопроекті № 2286а. Основним чинником поліпшення існуючої системи є створення реєстру згод і незгод, і, як показує, практика вирішення питання щодо фінансування цієї програми, оскільки спроби розробити реєстри донорів, у зв’язку з відсутністю фінансування були не реалізовані. 
Література
1.	Про трансплантацію органів та інших анатомічних матеріалів людині: Закон України  від 16 липня 1999 року // Відомості Верховної Ради України (ВВР), 1999, N 41, ст.377., у ред.. у редакції від 5 грудня 2012 року [Електронний ресурс] // Режим доступу: http://zakon4.rada.gov.ua/laws/show/1007-14.
2.	Про трансплантацію органів та інших анатомічних матеріалів людині (щодо встановлення правовідносин, умов та порядку застосування трансплантації): Проект Закону про внесення змін до Закону України зареєстрований Верховною Радою України 31.05.2013 № 2184а [Електронний ресурс]. - Режим доступу: http://w1.c1.rada.gov.ua/pls/zweb2/webproc4_1 ?pf3511=47205.
3.	Про трансплантацію органів та інших анатомічних матеріалів (щодо взяття гомотрансплантантів у живих донорів та померлих осіб): Проект Закону про внесення змін до Закону України зареєстрований Верховною Радою України 11.06.2013 №2286а [Електронний ресурс]. - Режим доступу:  http://w1.c1.rada.gov.ua/pls/zweb2/webproc4_1?pf3511=47378.