Людмила Доценко
                                                               кандидат психологічних наук
Національний авіаційний університет
                       м. Київ

Мотивація як провідний чинник успішності
 навчальної діяльності студентів технічного спрямування

Успішність навчальної діяльності залежить від багатьох факторів психологічного порядку. З класичного закону Ієракса-Додсона виходить, що прямий зв’язок між силою мотиву й ефективністю діяльності спостерігається до певної межі. У подальшому збільшенні сили мотивації спостерігається падіння ефективності діяльності. Хоча мотив може характеризуватись не тільки кількісно (сильний – слабкий), а й якісно. У цьому аспекті проглядаються мотиви внутрішні й зовнішні. Якщо для особистості має значення діяльність як така (задовольняється пізнавальна потреба у процесі навчання), то говорять про внутрішню мотивацію. Якщо значущими є інші потреби (соціального престижу та ін.), то говорять про зовнішні мотиви. Якісна характеристика також є важливою, наприклад, на пізнавальну мотивацію не поширюється закон, що ми розглядали вище, тому, навіть постійне наростання сили пізнавальної мотивації не призводить до зниження результативності навчальної діяльності. Тому, з пізнавальною мотивацією пов’язують продуктивний, творчий тип активності особистості у навчальній діяльності.
Дослідження О.О. Реан з’ясували, що для “сильних” студентів характерна внутрішня мотивація – вони орієнтуються на отримання міцних професійних знань і практичних умінь. Навчальні мотиви “слабких” студентів частіше за все зовнішні, ситуативного характеру – запобігти покарання, осуду за погане навчання.
Тобто, висока мотивація відіграє роль компенсаторного фактора у випадку недостатньо високих спеціальних здібностей чи недостатнього запасу у студентів знань, що вимагаються, умінь та навичок. У зворотному напрямку компенсаторний механізм не спрацьовує, ніякий високий рівень здібностей не може компенсувати відсутність чи низьку навчальну мотивацію, тому, не може призвести до високої успішності навчальної діяльності.
Безперечно, роль природних нахилів і здібностей незаперечна, однак, не можна недооцінювати значення цілеспрямованого формування психічних резервів та їх регулярної підтримки, що забезпечує надійність навчальної діяльності.
Їх включення допомагає студентові підтримувати свою працездатність у період сесії. Психічні резерви людини величезні, однак їх можна використовувати, якщо людина володіє спеціальною технікою психічної саморегуляції.
Тому, необхідно навчати студентів умінням та формувати навички самоконтролю, психічної саморегуляції, формувати в них адекватну самооцінку, створювати певні умови в процесі навчання у ВНЗ для підготовки студентів до розв’язання проблем самовизначення, розвитку особистісної рефлексії. 
Освітянські цілі й засоби повинні бути спрямовані на формування позитивної мотивації навчальної діяльності, розвиток базових, інтелектуальних якостей, таких як компетентність, ініціатива, творчість, тому що вони виступають психологічною основою інтелектуального зростання особистості, її надійності у процесі набуття освіти.